Released on www.Danishbits.org
Endast den som äger ungdomen kan vinna framtiden. /Adolf Hitler
Stanna!
Vad håller du på med däruppe?
Auschwitz Birkenau, nazisternas största koncentrationsläger, 1942-1945.
Mer än en miljon människor deporterades dit.
De flesta dog i gaskamrarna.
Åtta månader före frigörelsen.
Vill du vara med oss?
Führern säger att vi är snabba som greyhounds...
...tuffa som läder och hårda som Krupp-stål.
Ni är Tysklands framtid. Det tusenåriga riket hänger på er.
Jag lovar.
Att alltid utföra min plikt inom Hitlerjugend.
Av kärlek och lojalitet...
...mot führern, flaggan och faderlandet.
Heil Hitler.
Var inte rädd. Hitler är vår vän.
Vecka efter vecka ser jag dig sitta här.
Det här är din chans att bli något. Att bli del av något fantastiskt.
Führern bryr sig om oss.
Följ med vid ett tillfälle bara. Det kommer nya pojkar varje vecka.
Här. Nästa vecka.
Om du inte vill kan du lämna tillbaka uniformen.
Du kommer nog att se stilig ut i den.
Ledsen att jag inte kunde vara med idag.
Du behöver inte be om ursäkt.
Führerns arbete är viktigt. Du kan inte bara släppa allt för mina ritningar.
Arkitektur? Vilken bedrift. Jag är stolt över dig.
Och jag är stolt över dig. Du är en inspiration.
Vi älskar alla führern, även om jag inte håller med allt han står för.
Din mor berättade om jobberbjudandena.
En fantastisk chans.
Gör något bra av det. Du är en mycket begåvad ung man, Hans.
Ett enkelt val.
Så typiskt med äldre som har denna syn.
Far, över 900 000 Hitlerjugend kom till mötet.
De ska inte gråta, men alla känslor... Hängivelsen. Vissa kunde inte värja sig.
Vi är lyckligt lottade och måste göra allt för att upprätta det tusenåriga riket.
- Jag skulle ge mitt liv åt führern. - Jag förstår allvaret...
...men det finns en tid och en plats och det här är inget av dem.
Vi är här för att fira din bedrift, Hans.
Låt oss tacka führern för hans vänlighet, men vi måste komma ihåg-
-vad vi ska fira som familj.
Jag är väldigt stolt över dig, Hans. Bra jobbat.
Och låt mig säga det. Utan führerns hjälp hade vi inte haft råd med utbildningen.
Så... vi önskar dig det allra bästa inför framtiden, Hans.
- För Hans, arkitekten. - Arkitekten.
Heil Hitler.
- Minns du din mammas kycklingsoppa? - Jag försöker det nu.
En dag evakueras vi härifrån till ett bättre ställe.
- Med massor av mat och en varm brasa. - Jag hoppas det.
Litar du på dem?
Vi kan börja ett nytt liv och skaffa familj.
Tillit? Jag litar inte på nazisterna efter det de gjort mot oss.
Men vi kan bara hoppas.
Vi kanske stannar här för alltid. Varför vänta med att skaffa familj?
Allt har sin tid, min kära.
Att starta en familj nu känns inte som det rätta.
Hade du velat växa upp här? Jag hade inte det.
Vi är inga offer, Helena. Allt vi äger är borta, men de kan inte ta våra själar.
De kan inte ta ifrån mig rätten att lyssna på Verdi eller känna sommarsolen.
När vi vaknar i mörkret, hör skriken, vakternas skratt och hundarnas skall-
- vet jag att du är rädd. Jag känner dina hjärtslag och ser dina tårar.
En morgon kommer de och hämtar oss. Vi kommer att samlas vid kyrkogården-
- och föras till den där platsen bortom dessa väggar.
Men jag ska hålla dig i handen, Helena.
Och jag ska skydda dig.
Och med mitt sista andetag ska jag älska dig.
Ät nu.
Nu kan du bygga ett nytt hus åt oss.
Med en större trädgård... och ett lekhus till Greta.
Jag börjar med detsamma.
Heil Hitler!
Ut!
Ni får tillbaka era saker strax.
Vi tar er till boendet nu. Där ska ni vila och äta.
Män och kvinnor till skilda boenden.
Rör på er.
Följ de order vi ger er, så kommer ni att behandlas väl.
Följ med piccolon. Han ser till att ni får det bra.
Rör på er!
Fort! Rör på er!
Rör på er nu.
Rör på er!
Så det här är arkitekten du berättat om?
Han ser ut som en idiot. Kan han verkligen hjälpa oss?
Han gör ingen nytta i tornet. Det här är Hans, mycket begåvad. Visa honom.
Mycket bra. Imponerande.
Du har rätt, Francis. Han slösas bort i kråkboet.
Fast kanske lite väl geomarbetat för dessa iglar.
Men bättre för mycket än inte tillräckligt.
Låt oss dricka.
- Vägrar du ta emot en drink av mig? - Nej, sir. Jag är...
Lugn. Jag ska inte göra dig illa, så vida du inte är jude.
Du är väl inte jude?
Nej, sir.
Uppskattar du din tjänst i tornet?
Uppskattar? Jag uppskattar nationens möjligheter...
...och führerns visioner, men... Jag känner att jag kanske kan bidra med mer.
Jag tänkte ansöka om att förflyttas till fronten.
Nej... Jag har ett uppdrag till dig. Ett mycket viktigt direkt från toppen.
Bevisborttagning.
- Skål. - Skål.
Se på dem. Likadana allihopa.
Samma ögon, näsor, huvudform.
Nationens parasiter. Det är vad som skiljer oss åt.
Jag vänjer mig aldrig vid doften.
Vad vill ni att jag ritar?
Du hör att det kommer nya hela tiden. Både dag och natt.
En facilitet där vi kan arbeta i större skala.
Du ska bygga en katedral. Så enkelt är det.
En förintelsefabrik.
Klarar du det?
Ja, sir.
Du får allt du behöver.
Ett råd. Välj tjocka fabriksarbetare...
De tunna...
...är bara bra på att göra fika och agera måltavlor.
Du har fått förtroende av dina överordnade-
-som har höga tankar om dig.
Gör mig inte besviken.
Jag har en lista på hantverkare som hjälper dig. Kom.
Vem av er parasiter stal den här?
- Du ser skyldig ut. - Sir.
Vad gör du?!
Den är min. Sir, jag måste ha tappat den.
Min mor gjorde den till mig.
Vad gör du ens här?
Man gör misstag. Urvalsprocessen är svår då ni är så många.
Jag ber om ursäkt å mina kollegors vägnar.
Om ni är hungriga...
...så ät. Och är de kvar här imorgon bitti...
...så kommer den här svinstian att lukta ännu värre än den redan gör.
Tvätta bort det.
Tack, mina herrar.
- Det finns inga förlorare här. - Inte?
Jag vann i förrigår och Hans dagen innan.
Judesvinen är tjuvarna.
Imorgon spelar vi med deras diamanter.
Han sket ut dem. Han plockade ut dem ur sin egna skit.
Jag tog dem innan han svalde dem igen.
- Hur kan man äta sin egna skit? - Hoppas att du tvättat händerna.
- Heil Hitler. - Heil Hitler!
Hans?
Så du har en ny vän?
Klaus?
Han kan vara rätt arg.
Men ni kommer att få det bra tillsammans.
Han bantar just nu. Bara tjugo per dag.
- Tjugo? Tjugo vad? - Judar.
Han dödade fler när han anlände. Han måste ha blivit köpt.
Men nu när han bygger sin nya gaskammare-
-kan han sluta banta.
Man kan visst döda hundra per dag. Imponerande.
Förresten kommer de... Tror ni att den är stor nog?
Ljuset?
Mycket bra. Imponerande.
- Tack, sir. Behöver ni mer hjälp? - Självklart.
Jag vill att du ser över bygget så att det blir rätt. Du behöver en arbetsstyrka.
- Jag förstår. - Du har många att välja mellan.
Du behöver nummer och yrke, men de är lömska.
Om en bonde säger att han är elektriker och inte gör sitt jobb, döda honom direkt.
- Jag ska välja noggrannt. - Ta din tid.
De du väljer isoleras och dödas när det är klart.
Män och kvinnor?
Varför vill du ha en kvinna?
Rent yrkesmässigt.
Om du behöver en arbetar hon inte med männen.
De förökar sig som kaniner.
Helena.
Så även om jag är SS ska jag behandla er så respektfullt och gott jag kan.
Jag måste förstås lyda mina över- ordnade och skapa en produkt åt dem-
-oavsett vad ni eller jag... tycker.
Sanitetsrummet. För att göra de intagna rena från löss och sjukdomar.
- Ja, Helena? - Jag är sömmerska.
Vad gör jag här?
Jag förstår inte varför ni valt mig.
Ska jag sy något?
Alla har ni en kompetens. Vissa är utbildade rörmokare-
- byggarbetare, elektriker. Andra är här för att assistera.
Du är här för att assistera och kan hjälpa till med material och pappersarbete-
- medan jag koncentrerar mig på bygget med Ruben som är byggingenjör.
Var byggingenjör.
Det är svårt att arbeta då de trakasserar oss. Det bästa du kan, sa du.
Vad är problemet?
Odjur.-Hämta vatten.
Vad är det som händer? Lathet accepteras inte.
Han är skadad.
Jag förstår.
- Var han viktig för dig? - Ja, han är en värdefull ingenjör.
Men inte längre.
Du. Utanför.
Hoppas att du inte blir för fäst vid din arbetsstyrka.
Har du glömt vad vi gör här?
Vi ska rensa ut de dåliga, svaga och handikappade.
Om du förråder oss... kommer jag personligen att sparka undan stolen.
- Är det förstått? - Sir.
Ditt val av arbetsgrupp oroar mig.
Du där. Kom hit.
Skjut henne.
Skjut henne, annars hänger jag dig.
Skjut henne.
Bra. Se. Nu ser du till att skaffa...
...någon starkare. Någon ny.
Jag tror att solen är på väg fram.
Hans. Vad gör du härute? Vi har dimanter att vinna.
- Inga tänder ikväll. - Kommer strax. Behöver lite luft bara.
Luft? Det doftar ju jude, min vän.
Kom in.
Vad tittar du efter?
Ingenting.
- Får du någonsin en känsla av fruktan? - Fruktan?
Eller jag vet inte om det är fruktan jag känner...
Kanske snarare att jag oroar mig för hur jag känner just nu.
Jag är nöjd med mitt liv.
Jag är rädd att det ska förändras. Att det ska ta slut.
Min kära pojke. Ända sen du var barn har du alltid-
- letat efter ljuset i mörkret. Du tog alltid hem hemlösa hundar-
-och fårglar som fallit ner från sina bon.
Vissa människor blir lyckliga... för alltid.
Medan andra alltid söker efter mer.
Självklart uppstår det problem på vägen, men...
...vi är i säkra händer.
Din framtid blir allt du önskat dig... och mer.
- Mycket bra. Du är väldigt duktig. - Tack.
Är det en bank?
- Nej. - Vad i så fall?
Ett ställe där nazisterna ska bo en dag.
En plats för reflektion. För pension.
Reflektera? På allt det här, menar du?
Ja.
Någonstans att förstå varför det här har inträffat.
Varför du är här och inte uppfostrar en familj därute.
Jag ville slåss för mitt land. Tjäna führern i strid mot fienden.
Men min far... För att skydda mig från döden...
...övertygade han mig om att komma hit.
Hit till denna...
...skräck.
Jag trodde inte att jag skulle ifrågasätta-
- varför jag bär uniformen, men det gör jag.
- Ifrågasätter du inte vad du gör här? - Vad jag gör här?
Jag är här för att jag är judinna. För att judarna styr världen.
Vi stal livet från tyskarna. Deras pengar och juveler.
Det måste ju vara sant, visst? Hur kan det här annars vara lagligt?
Att döda varenda jude. Män, kvinnor...
...och barn. Oskyldiga bortsett från sin religion.
- Eller att de är annorlunda. - För mig att tänka annorlunda är en sak.
Men att agera på ett sätt för att hindra vad mitt land tror på vore förräderi.
Belagt med dödsstraff.
Snälla, förstå mig rätt.
Jag bryr mig om dig och din framtid. Min framtid.
Jag vet inte om jag kan göra på något annat sätt.
- Det här är inte lätt för mig. - Inte lätt för dig?
Jag har förlorat allt.
Jag vet inte om min man Samuel lever eller inte.
Jag somnar förtvivlad. Och jag vaknar upp med samma känsla.
Ser du den här? Jag äter ur den, tvättar mig med den-
- och använder den som toalett. Det är jag som är ledsen.
Men jag förstår inte varför det skulle vara svårt för dig.
Din far gjorde rätt. Han valde att skydda dig.
Men någon gång måste du ta ansvar för dina egna handlingar.
- Hur då? - Du får mat och vatten.
Ingen riktar något vapen mot dig eller hotar dig och ditt förstånd.
- Du riskerar inte att dö. - Vet du vad det här är?
Cyanid. Jag tog det nästan igår kväll, så döden är närmare än du tror.
Jag skulle hellre få ett vapen riktat mot mig än att känna det jag känner nu.
Ni har alla våra tillhörigheter. Ni har makten över våra liv. Ni har allt.
Vi har ingenting och vi har inga såna att ta livet av oss med.
Ni har inte rätten. Ingen har rätt att bestämma vem som lever eller dör.
Vi måste kämpa vidare för att överleva.
Och det måste du också.
Varför säger du det till någon i SS?
Ni måste önska att vi alla dog. Genomled en smärtsam död.
Det är skillnaden mellan oss.
Om jag ville att du skulle lida, så skulle jag vara precis som du.
Precis som SS.
Det skulle inte göra mig gott att vilja främlingar något ont.
Jag vill bara ha rätt att leva mitt liv. Att få se de gröna fälten igen.
Andas luft som inte innehåller tusentals skrikande själar.
Du måste överleva det här för att minnas valen du gjorde för resten av ditt liv.
- Nej! - Jag är ledsen, jag menade inte att...
Jag är också ledsen.
Jag är inte som de andra.
Jag är bara en arkitekt som vill rita byggnader.
- Inte sanitetsrum. - Sanitensrum?
Vill du att jag ska tro på det? Då måste du tro det själv.
Gaskammare, tortyrkammare och måltavlor.
Folk vet vad som byggs här.
Om Tyskland har så ont om soldater, vad gör du här?
Ja, jag har ett val. Men jag vill tjäna mitt land.
Jag vet inget annat. Från en ung ålder är det här allt jag känt till.
Jag vet inte vad som är rätt längre.
Jag går in i sanitetsrummet nån dag. Är det rätt?
Du verkar bry dig om vad som händer mig.
Det gör jag.
Hur många judar har du dödat? Ärligt.
Hur många?
Jag har dödat. Jag är soldat och lyder order.
Annars blir jag själv dödad.
Men tro inte att jag inte bryr mig.
- Bevisade det för mig. - Bevisa vad?
Att du bryr dig. Rädda någon. Om inte från SS, så från smärtan.
- Följ med mig. - Helena, vänta! Gör inget dumt.
- En. Rädda bara en. - Se på honom. Han är bortom räddning.
- Han hade lika gärna kunnat vara död. - Skulle du hellre vara död?
Eller lämnas att dö så där? Det här är en människa, precis som du.
Ditt faderland. Ser du hur folk lider?
Det gör vi. Vi ser det varje dag. Och vi tvingas hjälpa till.
- Varenda dag. - Inget av det här är mitt val.
Återgå till ditt arbete.
Se på det här.
Du vet, en av dem kom till mig häromdan och sa:
"Varför oss? Varför gör ni så här mot oss? Ni svälter och torterar".
Så vad svarade du?
Ingenting. Jag sköt honom i huvudet.
Hur många guldtänder har du?
- Inga. - Inte jag heller.
De stal från tyskarna och vi tar bara tillbaka det som är vårt.
En enkel matematik.
Bara det naturliga urvalet.
Försiktigt. De kanske bits.
- Var är mannen? - Den hängande juden?
Ja.
Jag räddade honom från lidandet. Men jag kunde inte rädda honom.
Räddade? Inte direkt det ord jag skulle använda, men han är fri nu.
Tack.
Jag önskar att jag kunde rädda någon som även fick leva.
Men det är omöjligt och det vet du.
I gaskamrarna och krematoriet finns det över hundra judar.
Sonderkommandot behöver bara fyra SS-soldater-
-för att genomföra avrättningarna.
Jag skulle bli utnumrerad av de jag skulle försöka rädda.
Det låter som att sonderkommando-judarna vill hjälpa SS.
De tvingas döda sitt folk. Tvingas släpa, bränna och begrava.
Ibland måste de göra det med sina egna familjemedlemmar.
Bara för att överleva... i hopp om att bli skonade eller räddade.
Det är en soppa.
Om du inte kan rädda, så kanske du kan skydda.
Tro det eller ej, men jag försöker redan göra det.
Jag letade upp dig i listan för att låta dig arbeta här.
För att?
För att jag kände något i min själ när jag såg dig.
Något som hindrade min aggression. Den aggression mitt land vill att jag har-
-och tränat mig för som SS-soldat.
Träningen skulle filtrera bort sådana känslor.
Något i mig sa hur fel det här är.
Jag har grälat med min far i flera år och hållit med Hitler.
Min far är en god man, men han är ändå führerns tjänare.
Jag såg godheten i dina ögon som jag inte sett hos en SS-soldat tidigare.
För sex månader sen var jag i gettot och avlägsnades från mitt lyckliga liv-
- som en fri judinna. Och då var vi inlåsta bakom gettots murar.
Vi överlevde evakueringen, men fattigdomen...
Min mans familj tog hand om mig och gav mig kärlek varenda dag.
Förhållandena var hemska.
- Vårt första barn. - Jag visste inte att du hade barn.
- Det har jag inte. - Men...
Det är omöjligt. Var det en SS?
När jag kom hit var det knappt synligt. Inte ens när jag var naken.
Jag har gömt det sedan dess.
Men min mage blir allt större. Ingen vet om det.
Och nu berättar jag det för en SS.
Men jag kan inte dölja det mycket längre utan hjälp.
Kan du hjälpa mig? Kan du hjälpa oss?
Jag har några månader på mig att bygga klart, men då kommer du ha fött barnet.
Vi måste ge den här livet en chans. Vi måste åtminstone försöka.
Kriget kanske är över då.
- Hur går det? - Heil Hitler!
- Det måste gå snabbare. - Sir, jag... Jag behöver mer personal.
- Såna som inte varit här så länge. - Det har jag redan sagt.
Du vill alltså ha starkare män?
- Får jag se listan med intagna? - Du får ta så många du vill.
Vem du vill.
Men inga fler kvinnor.
Kom hit. Kom hit!
Vi behöver den här. Hon underhåller judesvinen.
Det är en välbekant taktik.
Hon kan inte stanna här själv med männen.
De kommer att föröka sig.
Hon får stanna här, men under din tillsyn.
Inget knullande, förstått?
Jag vet hur ni är.
En efter en.
Skadedjur.
Smutsiga skadedjur.
Det sista vi behöver är fler råttor.
Mycket bra.
Du gjorde det väldigt naturligt.
Jag tror att han gick på det. Jag tror att jag gick på det.
Vad är din mans fulla namn?
3 månader senare Det här måste vara-
-ett stolt ögonblick för dig.
Duschar utan rent vatten och baracker utan frisk luft.
- Varför tog du hit mig? - Vi har gått igenom det här.
- Det här är mitt folk. - Jag har en besökare till dig.
Min Helena...
Hur dolde du det? Om de visste skulle de döda dig.
Hans säger att han tar hand om dig.
Det är ont om tid. Det är något du måste få veta.
- Vad? - Block 14B.
Det är koden för gaskammaren imorgon. Det är redan registrerat.
Jag kan försöka säga att han behövs här, men det kan skapa misstankar.
Du får inte dö.
Block 14B är för de män som vägrar bli sonderkommando.
- Varför vägrade du? - Jag hjälper dem inte att döda mitt folk.
- Han hade tur. - Tur? Tur att han är i detta helvete?!
I vanliga fall hade han hängts eller skjutits. Det var för att många vägrade.
De dödade sju av dem, men ansåg att gaskammaren vore mest effektiv.
Det är inte sant... Du får inte...
Du får inte...
Jag älskar dig.
Jag tar hand om dem båda.
Jag måste ta dig tillbaka till din barrack innan de andra märker att du är borta.
Ni får några minuter, men snälla skynda er.
Jag har älskat dig ända sen jag såg dig.
Samuel, du är både min själ och mitt hjärta.
Till mitt sista andetag, Helena. Till mitt sista andetag.
Tack.
Fort! Ut!
Vad tror ni att de tänker?
Rör på er!
Det är nära nu. Kalla på mig när vattnet går. Allt kommer att bli bra.
Jag tar med rena haddukar och vatten.
Hur ska jag mata barnet?
Du måste amma.
Jag tar med rödbetsjuice. Vi måste hålla dig stark.
Barnet föds kämpandes in i den här världen.
Försök att vila.
Så det är i full gång om tio dagar?
Då du gjort ett så bra jobb borde du bli den första att prova.
- De får inte på något annat sätt. - Upp med dig!
- Vad skrattar du åt? - Jag slog henne. Borsta, jude!
Mycket bra.
Führern blir stolt över dig.
Förlåt mig.
Ingen fara.
Okej...
Lägg dig ner.
Jag kommer strax. Försök vara så tyst som möjligt, så hämtar jag hjälp.
Skynda dig.
Lyssna på mig...
Var tyst, Helena.
- Du har en vacker pojke. - Samuel.
Din far hade älskat dig mer än du kan ana.
Jag måste gå nu. Amma. Du kommer att veta när.
- Kan du stanna? - Jag måste gå.
Håll honom så tyst som möjligt.
- Vad är det här? - Far, jag kan inte döda dem utan ånger.
Jag förstår, min son...
Men det här?
Barnet måste hållas varmt.
Här.
- Tack, far. - Jag önskade aldrig dig det här.
- Vad gör jag här? - Din talang är som arkitekt, inte mördare.
Inget kunde få dig på andra tankar. Hitlerjugend var ditt liv.
Jag kunde inte bara lämna dig vid fronten som en pjäs i ett parti schack.
Men du var helt besatt. Inget annat spelade någon roll.
- Det här är inte vad jag önskade dig. - Det är min plikt att tjäna Hitler...
- ...och nationen. - Men du har så mycket mer att ge.
Du är en arkitekt. En väldigt begåvad pojke.
Efter kriget tar jag upp karriären, men just nu behöver mitt land mig som SS.
- Det borde du förstå. - Det enda jag ser är ilska...
...och manipulationen av människor.
En man som lever på rädsla, okunnighet och hat.
- Men du har försatt dig själv i fara med. - Men jag vill inte försätta dig i det.
Hör på. Jag kan ordna en tjänst åt dig på samma ställe som jag.
- Vi skulle fortfarande tjäna faderlandet. - Det vore kul att arbeta med dig, far.
Jag ordnar det, men det är nog klokast att hålla vår relation hemlig.
Det faktum att du är min son kan innebära problem för oss båda-
- och göra det svårt för mig att skydda dig.
- Jag behöver inte skyddas, far. - Nej, det vet jag.
Ta din tid. Fisken tröttnar.
Ibland måste man ha tålamod och vänta på det man vill ha.
- Du måste vänta lite längre. - Jag försöker igen, far.
Vi måste öka takten. Vi startar det nya krematoriet och gaskammaren.
Det får inte finnas några bevis kvar. Hans får privilegiet att få se...
- ...resultatet av hans fina arbete. - Vi kan gasa hundra i timmen...
...efter att vi förflyttat liken. Vi kan få bort alla bevis inom sex veckor.
Vagnarna är fulla idag. Vi måste bli av med så många som möjligt.
Annars har allt det här...
...varit förgäves.
Vi har inte sex veckor på oss.
- Stanna! - Det är jag, din förbannade idiot!
- Herr kommandant. - Var har du varit, Hans?
- Några slutliga kontroller i gaskammaren. - En specialleverans till dig.
- Herr kommandant? - Du har fått privilegiet...
...att ta hand om gasen. Vi måste rensa upp i lägret snabbt.
Det är något jag gör när jag passerar judarna för skojs skull.
Lilla gris? Lilla gris? Får jag komma in?
Det är ett skämt.
Tappa dem inte. Vi behöver varenda korn.
Vad är det här?
Det är Frantz! Snälla, öppna dörren.
Ryssarna kommer allt närmare och Klaus har beordrat fler marscher.
Vad är det här?
Cyklon B.
Gas?
- Ja. - Så det är dags?
Hans, vad händer med min son?
- Vi kan gömma honom. - Hur länge då?
Hur länge innan han släpas bort, dränks och äts upp av hundarna?
Vi kan skydda er båda, så att ni får vara tillsammans. Det kan vi ordna.
Detta rena ljus i mörkret.
Varför har du gasen? Varför?
- Och kan du inte göra nåt som hans far? - Jag kan inte göra något.
Ryssarna är på väg. Hitlers krav blir allt nyckfullare.
Helena, de kommer att döda alla. Fångar och alla som står i vägen för dem.
- Varför har du gasen? - Han kan inte göra någonting, Helena.
- Varför? - Jag kommer att utföra avrättningen.
Förlåt...
Du försökte hjälpa mig... och det är jag tacksam för.
Jag tar mig in i mörkret med min son.
Han fick sitt liv genom mig och han lämnar livet med mig.
Jag behöver något från dig.
- Vad? - Cyanid.
Ge mig cyanidet.
Det är inte till mig, utan till dig.
Du måste ge dig av, men glöm inte. Dessa murar och denna skräck.
De val du gjorde.
Det var vårt öde.
Vi gjorde vad vi kunde.
Din pappa hade älskat dig mer än du kan ana.
Frigörelsedagen den 27 januari 1945
- Den dag vi fruktade. - Detta vansinne kunde inte fortsätta.
Det finns bara en sak jag ångrar.
Att vi inte avslutade uppdraget.
- Du kommer att hängas. - Ja, det kommer vi.
Vad gör du?
Ibland måste man ha tålamod...
...och vänta på det man vill ha.
Ögon, näsa, huvudform.
Nationens parastiter!
Jag vill bara ha rätt att leva mitt liv. Att få se de gröna fälten igen...
Din far hade älskat dig mer än du kan ana.
Jag äter ur den, tvättar mig i den och använder den som toalett!
Jag är ledsen, men jag förstår inte varför det skulle vara svårt för dig.
Jag oroar mig för hur jag känner nu.
Jag är nöjd med mitt liv.
Jag är rädd att det ska förändras. Att det ska ta slut.
Sanitetsrummet. För att göra fångarna rena från löss och sjukdomar.
Det är jättebra. Du är väldigt begåvad.
Du måste överleva det här för att minnas de val du gjorde i resten av ditt liv.
Sanitetsrum? Om du vill att jag ska tro på det, så måste du göra det själv.
Gaskammare, tortyrkammare, måltavlor...
Vi vet båda vad som byggs här...
Varför?
Jag är den som ska utföra avrättningarna.
Det är till dig.
Du måste leva och aldrig glömma dessa murar.
Denna skräck.
De val du gjort.
Skjut henne.
Skjut henne, annars blir du hängd.
Skjut henne.
Du är arkitekt, inte en mördare. Inget kunde få dig på andra tankar.
Hitlerjugend var ditt liv.
Är det en bank?
- Nej. - Vad är det i så fall?
En plats där nazisterna ska bo en dag.
En plats för reflektion.
- Och pension. - Reflektera? Det här, menar du?
Ja.
En plats för att förstå varför det här händer.
De som inte minns det förflutna-
- är fördömda att upprepa det. /George Santanya
Översättning: Jon Underdahl Ordiovision